Susi
Korppien kulttuurissa susi on tietynlaisesti tärkeässä asemassa. Korpit ovat kaikkiruokaisia, mutta useasti ne syövät raatoja ja lienee selvää, että sudenkaltainen petoeläin metsästää ja näin ollen korpit saavat raatonsa. Se on sen vuoksi kunnioitettu laji omalla tavallaan, mutta irrallinen lintujen elämästä siinä mielessä, että en eivät ensinnäkään puhu samaa kieltä ja toisekseen eivät erityisemmin kaveeraa lintujen kanssa. Haaskalla syödessään ne eivät lintuihin kajoa, mikäli lintu tietää paikkansa eikä käy liian lähelle susia, eikä ole kovin suotavaa linnun tappelevan suden kanssa ilman suurempaa syytä, sillä ne ovat hyödyllisiä juurikin ruuan kannalta. Itsepuolustus on aina sallittua, mutta petoeläinten kanssa yleisesti pyritään olemaan hyvissä väleissä.
Sudet ovat Krovmeren alkuperäiskansaa. Niillä on oma mystinen, luonnonläheinen
kulttuurinsa ja oma erikoinen kieli, jota vain harva linnuista voi oppia ja ymmärtää. Joku on voinut opetella susien kieltä ja näin saanut tietoa Krovmeren entisistä ajoista, ehkäpä oppinut niiden tapoja ja saattanut erakoitua muiden lintujen parista. Sudet tietävät paljon, esimerkiksi Krovmeren historian, mutta ne ovat salaperäisiä, oikukkaita otuksia, eivätkä ne jaa kallisarvoisia tietojaan kenen tahansa siivekkään kanssa.
Krovmeressä on vain yksi susien muodostama lauma ja siinä on noin kymmenen jäsentä. Susilla on Hukkametsissä luolia jossa ne yöpyvät. Hukkametsissä
(nimenkin mukaisesti) sudet yleensä elävät ja viettävät aikaansa, mutta ne saattavat metsästää muuallakin. Kylään ne eivät kuitenkaan koskaan eksy. Ehkä ne kunnioittavat lintujen omia alueita, tai sitten ihmisten rakennukset eivät niitä houkuttele. Kuten mainittukin, susista tiedetään hyvin vähän. Niistä kuitenkin kerrotaan pelotellen untuvikoille, kun korostetaan Maan vaarallisuutta linnuille.
Susilauman johtaja on nimeltään Puolikuu, mutta se on vain harvojen tiedossa.
Susien kulttuurissa kuu on tärkeässä asemassa ja täysikuuta saatetaan kutsua Sudenkuuksi, sillä silloin sudet ovat villeimmillään. Hukkametsistä kuuluu aavemaista ulvontaa ja metsien pimeydessä kiiluvat monet silmäparit...